I dag skal vi til Nisser og jettegrytene. Er så spent på jettegrytene! Men aller først skal vi til Bø, til kirkegården.
For snart tyve år siden var i begravelse der. En veldig trist begravelse der min venninne tok farvel med sin kjære, kjære sønn.
Vi var nyinnflyttet på Stenseth, og en av de første dagene vi bodde der, hørte jeg brak og et barn gråte rett utenfor inngangsdøren. Det var lille Thomas som på sin trehjulsykkel hadde kjørt ned en skråning og landet utenfor hos oss.
Jeg hjalp ham opp, det viste seg at han bodde vegg i vegg med oss. Mammaen hans takket meg for hjelpen, og dette ble starten på et veldig godt vennskap.
Thomas var alltid blid, snill og høflig, og hadde verdens beste klemmer. Dem var han raus med. Jeg fikk alltid en klem av ham når jeg stakk innom, og den siste fikk jeg en dag han kom hjem til oss. Jeg husker vi satt på terrassen, det var en varm sommerdag, og jeg tok et bilde av denne vakre sommerbrune gutten som egentlig ikke lenger var en gutt. Han var en ung mann på 21.
Lite visse jeg da dette var den siste gangen jeg skulle se ham.
Snart flyttet vi til Langløkka, og Thomas flyttet etter hvert til Gvarv. Vi hadde ikke noen kontakt med ham de siste årene, livet var ikke alltid like lett for ham, og sorgen var stor da min venninne ringte og fortalte meg at vår alles kjære Thomas var død.
Som det står på gravstøtten hans –
Selv Gud plukker de vakreste blomstene først.
Selv etter alle disse årene kjenner jeg sorgen, og øynene mine fylles med tårer. Takk, Thomas, for alle de gode klemmene.
Siden veien er så smal, må vi kjøre sakte, og det virker som om vi kjører i en evighet før vi endelig kommer til stedet der vi skal parkere.
Det er ikke langt fra parkeringsplassen til elva, og her møtes vi av barn og voksne som bader.
Det er tryggest å sette seg ned!
Som allerede nevnt, blir det en sen kveld. Etter kveldsstellet bærer det rett i soveposene, og denne gangen sovner jeg med en gang.
Våkner i firetiden, da kjenner jeg at underlaget har blitt hardt. Det er kommet et hull i madrassen!
Heldigvis har vi en selvgående pumpe, og ganske så snart er madrassen fylt med luft igjen.
Dette holder til klokka åtte, og da er det på tide å stå opp til en ny dag. Tror vi da reiser opp til hytta og fortsetter ferien der!